Kdo je moj foter?! -Ne bi vedel, Nika. Prisežem.
Lažeš! Vse se sesuva, res. Dobro so me.
Predobra si za razne pro bono zadeve in drobiž, kot je Zajc.
Ne vem, če bomo našli kaj uporabnega kot dokaz.
Verjemite, da bomo.
Teh papirjev ne boste nikoli dobili pravočasno.
Čakajte, čakajte, kateri tisti njen roker?
Ja, najbrž je bil takrat njen fant. -A je bil mogoče Tomaž?
Ja, pa tvoja mama Majda je menda hodila z lastnikom lokala.
Majda je na faksu hodila z enim rokerjem, z lastnikom rock cafeja.
Kdo je bil to? -Pa zakaj je to sploh važno?
Hočem vedeti, čigava sem. -Kaj pa sploh je to?
To, Špela, so pa naše odločbe. Magnum opus inšpektorja Novaka.
A si mojega ta pravega fotra tudi prodala za drobiž, da si lahko šla
z Edom za milijone? Ali si ga prodala, ali te pa ni več
mogel prenašat!
Tvoj foter je bil navaden morilec! Človeka je spravil pod zemljo!
Kaj pa ti? Nič nisi javila ... A lahko čestitamo?
Padla sem. -Kaj si?
Ja ... Moja draga mati je osebno poskrbela za to.
Draga mati ... -Kako pa veš?
Ni važno. Ven so prišle danes še hujše stvari.
Kaj pa je lahko hujšega od tega? -To, da je moj pravi foter morilec.
Kaj je to, pravi foter morilec? -Čakaj, a to ti je rekla?
Ja. Da je enega človeka ubil.
Morilec. Jaz sem ...
Ne vem, kaj naj ti rečem. -Nič. Se pravi, čisto nič
novega o Edu? -Zaenkrat ne. Najbrž so dobro
počistili, preden so poslali sem.
Ja, samo tukaj notri je trideset let. Sigurno so kaj spregledali.
Moramo pa res vse pogledat. Vsako čačko, vsak rob, mali tisk ...
Pa ne gledat samo za Edota. Za vse moramo gledat. -Res je.
Potem je on res ubil nekoga? -Mhm ...
Jaz bi bila na tvojem mestu en mesec na bolniški.
Nika ni bolna.
Tombola! -Poročilo o pregledu objekta.
Kaj je s tem?
Nula, ena, pet, pet, tri, štiri, nula, osem, ena.
Telefonska številka banke Inford. -Enkrat boš dobil poljubček, veš?
To je dobro! Samo je premalo. Več rabimo.
Tombola! Tombola!
Email poslan banki Inford. -Priponka.
Odločba ... Zakaj bi pa inšpektor pošiljal banki odločbe?
Evo ... Imamo jih! Inšpektor je povezan in z Edom in z banko Inford.
In skupaj z inšpektorjevim poslovilnim pismom Edu
je to hudo obremenjujoče.
Ja, ampak to je to! To je to, imamo jih.
Dober dan! -Dan! -Pritožbo imam.
Ja, še dobro, da ste me ujeli. Sem ravno hotela danes malo prej iti.
Kako, ali ni vložišče do štirih?
Saj se hecam. Tako rečem ljudem, ki zadnji dan oddajajo pritožbe.
Nika! Pravi foter morilec.
Legenda slovenskega rocka, Dario. Kariero sem začel v legendarnem
Rock Cafeu. Ta tip pozna mojega fotra!
Sebastijan, to je pa moja tombola. A lahko sprintaš?
Kako, ste oddali? -Smo.
Bravo. Sem ponosen na vas.
A ste vredu?
Ja, vredu, vredu. Samo ta prekleti bronhitis.
Nekaj resnega se dogaja z vami. Glejte, ne bom silila v vas.
Hotela sem samo reči, da mi res ...
Res veliko pomeni, da sem lahko tukaj. Da ste mi dali priložnost.
Res, v ključnem trenutku ste me sprejeli.
Sebastijanu se zahvali. On je detektor za dobre ljudi.
Če on koga sprejme, potem že velja.
Ja, samo vi ste mi pa par ključnih lekcij dali.
A res? Niti ne vem, če povem po pravici.
Glede zaupanja na primer. In pokazali ste mi, da se v tem ...
Usranem svetu vseeno da preživeti in ...
In ostati človek.
Neverjetno. Kako se stvari v življenju obrnejo.
Dolgo časa sem mislil, da si ti tako ena, no kaj vem ...
Zdaj se pa izkaže, da imaš samo ti ključ do Sebastijana.
In, da si moje edino upanje.
No, pa saj verjetno ne mislite še tako hitro iti?
Raka imam. Na pljučih.
Na kemoterapije hodim.
Ampak, Sebastijan ne sme nič vedeti.
Seveda. Če lahko karkoli pomagam ...
Ne. Nič. Samo, Sebastijan.
Glejte, tega vam ni treba skrbeti. Res ne.
A veste, če bi lahko izbirala,
bi vas izbrala za očeta.
Nika! Čestitam za pritožbo.
Nika! Nika!
A tako hudo je, da se me moraš dotikat?
Če ne misliš takoj nehati, ti tudi jaz ne bom mogel
več pomagati. Resno ti govorim! -Se veselim!
Nika, kot oče ti polagam na srce, da ...
Če pa kaj, pa to nisi. Nikoli bil. Moj oče je vsaj pošten kriminalec.
Ti si pa en navaden usrani hinavec.
Poznaš? -Dober dan? Ja, to je Dario.
Star roker, včasih je bil legenda.
A se ti sanja, kako priti do njega? Sigurno ima kdo na časopisu
njegovo številko. -Kaj pa rabiš?
Glej, rabim ga pač. -Dobro, povej, kaj daš.
Dve okoli ušes, Pero. -Dobro, če bo dovolj nežno, ti kar daj.
Daj, Pero, nehaj težit. Res, sanja se ti ne, kaj se mi dogaja.
Kaj pa se ti dogaja? A ti jaz povem, kaj se ti dogaja?
Jaz se ti dogajam. -Pero, nehaj težit!
Povej mi, kaj se ti dogaja! No, Nika, povej, kaj se ti dogaja
ali pa ne bom nehal. -Edo ni ... -Kaj?
Edo ni moj foter. Evo. To se mi dogaja.
Edo ni tvoj foter? -Ja. In ta tip je povezava do njega.
Do mojega pravega fotra.
Od kje smrklja ve, da je njen foter kriminalec?
Od kje naj jaz to vem? -Ti bom jaz povedal.
Od tvojega fotra! -Ne, no ...
Nikoli nisva sploh govorila o tem. -On ima svoje veze.
Saj vemo, kaj je bil včasih. Nekaj plete, voham ga.
Daj, ne bodi paranoičen, no. -V žlici vode bi me utopil.
Ah, daj ... Poglej, zato sem tudi prekinila
vse stike z njim. A bi te lahko še bolj podprla?
Miro nima nič s tem, pusti ga pri miru.
Kaj ga pa kar naenkrat tako braniš?
Zato, ker ni bil Miro, ampak jaz.
Lagala sem, prav? Miro sicer ve, da Nika ni tvoja, da je Tomaževa.
Ampak izrekla sem pa jaz, oprosti, ušlo mi je.
Oprosti, ušlo mi je?!
To si naredil prvič in zadnjič v življenju.
Ja, daj, oprosti, no. Oprosti, res, oprosti.
žal mi je, no! Živci me... -Vse se sesuva.
Vse bo ok. Ti samo napiši tisto sodno prepoved za obiske Tomaža.
Ostalo pusti meni.
Danijela. Imaš sekundo? -Ja.
Imaš mogoče idejo, kako bi prišel do njegovega telefona?
A je še živ? -Nekrologa ni v arhivu.
Bom pogledala, ampak to je bilo še včasih v stacionarnih telefonih
in kolikor vem, je nazadnje živel nekje v tujini. Kaj pa rabiš?
Moja punca rabi. Mislim, ni punca, ampak ja.
Če bi mogoče prišlo do tega ... -Ti si res zaljubljen, Pero!
Pa ne, no. -Bravo. -Hvala ti.
Zdravo, foter!
Prvi obisk zeta v 27 letih!
Človek ne bi verjel. -Lepo imaš tukaj. Kako gre?
Mora biti pa zelo pomembno, da si tu. -Je, je. Zaradi Nike sem prišel.
A je vse v redu z njo? -Zaenkrat še. Ampak priznam,
da sem zelo zaskrbljen zanjo. Ne vem, odkar je pri tebi,
postaja avtodestruktivna. To brskanje po preteklosti postaja
nevarno zanjo in za okolico. A ne posluša.
Ne odneha. Pusti jo pri miru, pa bo vse v redu.
Kako si ti to razlagaš? Nika je moja hči.
Odgovoren sem zanjo. Jaz sem jo dolžan zaščititi.
Pred drugimi ali pa pred njo samo. -Dobro, kaj bi rad od mene?
Takole se bova zmenila. Zdaj, ko je tukaj pri tebi,
si tudi ti soodgovoren zanjo. Umiri jo, kakor veš in znaš.
Če ne, boš sam nosil posledice. -Daj, izgini od tukaj.
Ja? Ja, nimaš kaj. Pošlji jo gor. Ja, seveda.
Dober dan. -Dober dan. Kar naprej, gospa sodnica.
Boste mogoče čajček? -Ne, hvala gospod direktor.
Prepoved obiskov za Tomaža Ogrina. -Je kakšen poseben razlog?
Vi samo poskrbite, da se bo odločba spoštovala.
Ja, seveda. Pa saj to ne bo tak problem.
Tomaž Ogrin tako ali tako nima neke sreče z obiski.
Ja ... Nasvidenje. -Nasvidenje.
A ni bilo zadnjič krasno pri meni? Vsi vlakci so vozili, uničila sva
steklenico Royal Salute za 150 tisoč evrov ...
Zdaj pa vrnitev Zorca na prvo stopnjo!
Tudi to bom uredil. Ta trenutek ti podpišem.
Najprej mi boš nakazal 150 tisoč evrov za steklenico!
Nazdravila sva na pravnomočnost Zorca!
Nehaj noret, Herman. Pa kje naj vzamem, no?
Denar je stvar volje, saj veš. Ne skrbi, saj boš zraven,
ko jo bom odprl. Takrat, ko bo končno šel Zorc
na licitacijo, ali pa ob tvoji sedmini.
Herman, bodi racionalen, prosim te.
Glavan! Celo življenje se poznava! Rojen piroman si, oba veva.
Ampak Novakovega pisma ti pa ni uspelo zažgati!
Pa kaj naj ti rečem?!
Kaj je, Sabrinca, a se ti je miza pokvarila?
Kar izvoli. Imam ravno par minut časa. Veš kaj, s Cipra so sporočili,
da moramo malo zamenjati sedežni red.
Prosim? Kaj se pa dogaja tu?
Po direktivi lastnikov z današnjim dnem jaz prevzemam mesto direktorice.
O, Kristus. Ti? Kaj pa je to? -Najbolje, da vprašaš lastnike.
Ampak pomojem niso bili najbolj navdušeni nad tem, da je primer Zorc
vrnjen na prvo stopnjo.
Jih bomo pa še enkrat sesuli, v čem je problem?
Ne vem. Jaz nimam problema. Ti ga imaš.
To je to! Premagali smo jih! Premagali smo Krte!
Krte smo premagali! Premagali smo Krte, Premagali smo Krte ...
Saj, saj. Saj pridni ste bili res! Bravo, Nika!
Bravo, Nika? Jaz sem dušo pustila v teh papirjih.
Nič ne rečem, vsi ste bili pridni. Ne bodi ti toliko občutljiva, no.
Nisem. Nujno moramo iti nazdraviti v Advokata po službi.
Nujno! In zato, da vidimo tiste dolge obraze od Krtov.
Pero, povej. -Daj, še Perota povabimo. -Kaj daš? -Kaj imaš?
Številko od tistega glasbenika iz fotografije v Rock Cafeju.
A res? Vsaka čast, Pero! Res, malo je trajalo, ampak vsaka čast!
Še to. Tip trenutno ni v Urugvaju, ampak je slučajno tukaj še par dni.
Daj, pošlji mi številko. -Povabi ga, no. -Kaj daš?
častim pijačo v Advokatu. Mi gremo nazdravit Zorca,
ker gremo nazaj na prvo stopnjo. Zmagali smo.
Bravo! Bravo! Pazi ti Zekote! Pridem takoj, ko lahko.
Ok. In pošlji mi številko. -A pride?
Dober dan! -O, dober dan, gospod Zorc!
Ja, Mili mi je to dala v roke in napodila vprašat,
če smo res spet varni v hiši?
Še čisto malo manjka, res! Za dve taki jagodi!
Kar dajte, kar dajte. Posladkajte se.
Befel iz Cipra. Branil sem te, kolikor se je dalo.
Ampak vrnitev primera Zorc na prvo stopnjo ni šla skozi.
Ja, pa saj sem vam rekel, da ga lomimo z Niko!
Treba bi ji bilo dati resno delo. Ne moreš se s takim profilom človeka
zajebavat z arhiviranjem in kuhanjem kave,
ker se ti spremeni v tempirano bombo!
Jaz sem to prenesel lastnikom. Podpiral sem te, ampak me niso
poslušali. Kot me nisi ti, ko sem ti rekel,
da pripelji Niko nazaj. -To je proces, zaboga! Pa menda ne mislite,
da bo vaša hčera padla na blef in drobiž. Gre za zaupanje,
ki ga punca nima ravno veliko.
Zato je bog človeka obdaril s spolnimi organi, dragi moj.
Medtem ko si ti okopaval zaupanje moje hčerke, ti je zrastla čez glavo
in ti zavezala pentljo na glavi. Konec koncev se osebno počutim
izdanega, ker sem zate zastavil besedo pred lastniki s Cipra.
Pa dobro. Dovolj s tem Ciprom! Porkamadona, s kom vi mislite,
da imate opravka? že leta mi je jasno, da je Ciper samo predal,
preko katerega vi vodite to pisarno.
Za božjo voljo, no! Če sem preživel, da ni dedka Mraza,
bom pa tudi to preživel.
Tomaž Ogrin je vodil Rock Cafe tu noter.
Tomaž Ogrin. -Ja. Prav poseben je bil.
On je znal z ljudmi. Najboljše je vlekel ven iz njih. Nekaj je imel.
Ja? V kakšnem smislu? -V kakšnem smislu ...
Rokerji in pankerji so se takrat tepli še preden so se videli.
Tu so pa pili in se objemali. Prava ljudina je bil,
z veliko začetnico. Zabaven, dober kitarist.
Hvala za tole. -Je vse v redu?
Ja. Lagala sem prej. Nisem novinarka.
Tomaž Ogrin je po vsej verjetnosti moj oče.
A, razumem.
Tomaž je bil res izjemen človek, tako da ...
Takega človeka bi vsak imel za očeta. -Kaj je šlo pa narobe?
Ja, ne vem natančno, ker jaz sem takrat šel od tukaj.
Vem samo iz druge roke. Baje se je zakreditiral za ta lokal
in potem se je šel nekakšno vojno z bankami.
Baje se mu je čisto utrgalo in je prišlo celo do enega umora.
Verjetno veš, kako se je končalo.
Ampak to mi ne gre skupaj s tem, kar ste mi povedali o njemu
kot o človeku. -Ja, saj meni tudi ne.
To je moja poanta.
Ta tvoja domišljija, Zalar. Bolj bi pasala kakšnemu zapitemu
novinarju, umetniku. To pismo je s Cipra!
Edo, jezik je kot prstni odtis. Tudi vaša angleščina.
Računalniški IP in DNK. Tudi v vaših mailih s Cipra.
Leta so hudič. Normalno je, da vam pri petinsedemdesetih uhajajo
detajli. Treba bo ozavestit, da staranje nima samo fiziološke
komponente, ampak vse bolj tudi tehnološke. Tile maili ...
Tole ni s Cipra. Tole je od tukaj. Iz vaše hiše.
Točno zato te imamo v Krtu. To je v teh krajih redka ptička.
Če vidiš skozi Ciper, boš razumel tudi,
kaj pomeni taktična degradacija. -A lahko malo bolj konkretno?
Recimo. Vaju z Niko od tega trenutka povezuje veliko stvari.
Zaradi degradacije boš deležen Nikine empatije.
Prirojena psihična napaka moje hčerke. In druga stvar je prezir
do Krta. Močna stvar.
Če dava to na kup in dodava še malo inteligence, dobiva zavezništvo.
In kakšen je cilj? -Poskusi ji nekako dopovedati,
da naj se neha zajebavat z nami! Ker je drugače konec z njo.
Prav. Prav, Edo.
Sebastijan. Ime imam.
Tomaž Ogrin.
Kako veš? Kaj je to? Izpis iz zemljiške knjige.
Lokacija zdajšnjega advokata. Lastnik Tomaž Ogrin.
Banka Inford mu je zasegla lokal zaradi neplačevanja kredita.
Na licitaciji ga je pa kupil ...
Edo Glavan? On ga je pa prodal zdajšnjemu lastniku Advokata.
In to za 21-krat več. -Vzorec se ponavlja.
To lahko uporabimo v obnovljenem primeru Zorc.
A lahko pogledaš, če je Tomaž še vedno v zaporu?
Gledam.
Nika, opravke imam. Saj veš.
Ja. Seveda. Itak vam ga ne dam. Samo on mi lahko najde očeta.
Tombola!
Tomža Ogrin, obtožen umora Ane Vizlar in spoznan za krivega.
Nika! Nika!
Nika! Nika, to je nevarno. Zakaj rineš v to?
Malo prej sem govorila s človekom, ki ga je osebno poznal.
Njegova zgodba enostavno ne gre skupaj s tem.
Halo, obsojen je bil za umor!
A misliš, da Zorc pa ni hotel ubiti Novaka? A je zato slab človek?
Ne vem, ampak jaz res ne bi rinila v to.
Ne, hočem ga videti. Čudno je vse skupaj.
Še danes ga grem pogledat v zapor.
Kam pa? Pa zato je dobil največ 20 let. Če je imel zelo slabo
obrambo. Kakšna pogojna za lepo obnašanje, lahko je že zdavnaj zunaj.
In se sprehaja po ulicah med nami. Ja? Ja, pridemo. Deset minut. Ok.
Pero nas že čaka v Advokatu.
Tomaž Ogrin obsojen za ... Ne piše tukaj.
Ok. A lahko gremo zdaj v Advokata nazdravit Zorca
in boš potem naprej? Ok?
Ta pogovor z Glavanom te je čisto preveč umiril. Spij malo.
Nazaj grede se lahko še pri meni ustaviva. če boš priden ...
Prosim, da se te stvari ne zgodijo več. Drugače letiš.
Nisem vedel. -Prosim, sva dogovorjena? -Sva.
Vi ste lastnik? -Ja, sem.
Od Eda Glavana ste kupili ta lokal. -Ja, in?
Ne vem, a je to skrivnost? -Ne vem, a je?
Pred Glavanom je bil ta lokal v lasti banke Inford.
A mogoče veste, kako je prišel v lastništvo te banke?
Kaj bi ti pravzaprav rada?
Nič. Samo zanimala me je vaša reakcija.
A lahko malo manj gledaš? Prav ne moreš se nadzorovati, kajne?
No, jaz se lahko.
Zalivate pritožbo?
Malo. Ti? žaluješ?
Čisto malo. Imaš novega fanta? -Ja. Sebastijan mu je ime.
Živijo, Sebastijan. Jaz sem Borut.
A si ti slučajno mislila prit do naše mize, da nazdravimo ali ne?
Saj pridem, kaj?
Glede tiste stave, preden te Peter odpelje ...
Katere stave? -Saj veš. Dokumentacija iz inšpektorata.
Čakaj. Se pravi, da si ti ... Ti si uredil? Saj veš, kaj mislim.
A lahko gremo, da nazdravimo? -Te pokličem potem glede tega, prav?
A ti se greš stave z njim? -Pero, umiri se.
Dve uri sem te čakal tu kot zadnji idiot.
Idiot. -Kakšne stave?
Ne vem, kaj hoče. Pusti ga.
V redu je. Dajmo zdaj nazdravit na primer Zorc, na nove zmage. Ja?
Nika. Jaz zdaj rabim svoj računalnik.
Zdaj? -Ja. -Midva morava iti. Se vidimo potem.
Zmeraj težje jo prenašam, res. -Pa naj gre. Midva sva končala.
To se ne sme. -Vem.
Tomaž Ogrin. Zaradi umora obsojen na 20 let.
Dvakrat podaljšana kazen zaradi neprimernega vedenja.
20 plus tri, plus štiri? Še vedno je v zaporu.
Hvala. Ja? Ne. Ne morem zdaj.
Ja, samo na hitro, ker imam potem še en opravek. Ok.
A ni nič boljše? -Ne.
Ne smete obupat. Sebastijan je malo prej odkril,
da so mojemu očetu čez vse ostalo še dvakrat podaljšali kazen zaradi
neprimernega vedenja. -Slabo. Ne bom tajil.
Kako je s temi obiski v zaporu? -Zapornika lahko obišče partner,
sorodnik, pravni zastopnik ali katerakoli druga oseba,
če tako odobri sodnik.
Nika. A res hočeš tja? -Moram.
Ampak še prej imam en opravek.
A gre lahko Sebastijan z mano? Ja?
O, super. Hvala. -Poslušaj. Ti reci po petih, največ desetih minutah,
da hočeš nazaj k atiju v pisarno. Ja? Prav?
Tukaj imajo najboljše tortice v Ljubljani. A si greš izbrati eno?
Pa še meni eno čokoladno naroči, prosim.
Je vredu?
Zakaj sva tu?
Jedli bomo tortice in se imeli fino. Blefer. Paše zmagat, kajne?
Ja. Ampak ne zaradi tebe. Zato, ker je tako prav.
A se res lahko človek kar tako čez noč spremeni in začne delat, kaj ...
Dobro? Ali je vmes kakšno maščevanje, kakšen upor staršem?
Glej, tudi če bi iz maščevanja rešila par družin, kot je Zorc v življenju,
je zame to čisto v redu. -Kapo dol.
Si izbral? O, super. Hvala lepa.
U, jagodna! Dober tek. -Dober tek.
Enako, hvala.
Kaj je?
Kri. Kri. Ni kri, samo packa je. Samo packa od jagode je, Sebastijan.
Dobro, dajva dol. Bova dala dol in bom šla oprat na stranišče.
V redu je, vredu je. Jo grem oprat na stranišče, prav?
Boš tukaj počakal? Borut, a lahko? -Ja, ja.
Kako? A ste proslavljali?
Midva sva ja. Nika je pa raje z Zalarjem. Kaj je bilo?
Glejte, jaz vam naravnost povem. Ta dva nekaj imata.
Sigurno, nekaj se žge, nekaj smrdi. Jaz vam kot raziskovalni novinar
to lahko povem.
Brez Nike ne bi primera Zorc nikoli vrnili na prvo stopnjo.
A veste kaj? Brez mene tudi ne. Pa brez Sebastijana tudi ne.
Pa brez mojih tekstov tudi ne. A vi veste, gospod Zajc,
kdo vam je priskrbel to dokumentacijo?
Daj, no. Potem pa hvala lepa.
A ti to resno? -Saj se ne čudim, da noben ne ve.
Nika govori samo o sebi.
Kje pa sploh je? -S Sebastijanom je šla
v slaščičarno na vogalu. -V slaščičarno?
V slaščičarno spet mešat drek. Sigurno ni šla na tortico.
Z Zalarjem se hoče dobit. Gospod Zajc, nič skrbeti.
Bom jaz raziskal kaj se tukaj okrog dogaja.
Nasvidenje.
Tu je mir. Tu je tema.
A si ta teden sploh že kaj spal? -Ne. Vse bi dal za to.
Ja, kar. Privošči si. -Kaj hočeš s tem povedat, Tomaž?
Nič, zaspi malo, če ti paše. -Kaj, a ti me boš pa pazil?
Ja. Malo bom igral vlogo direktorja zapora namesto tebe,
da ti ne bo treba tega sanjat.
A veš, kaj včasih jaz ponoči razmišljam? Da bi tudi jaz tebi
zjebal kakšno noč. V spodnjih celicah imam norcev kolikor hočeš.
Kar pripravi se.
Nogo imaš čez črto.
Ti tudi.
Kje pa je Nika?
Kateri je bolj zdrav?
Kaj pa vidva, plešeta? -Ja. In to brez glasbe.
Evo, Sebastijan. Malo je mokra, ampak je čista.
A jo boš oblekel? -Ne bom. -Ne? Dobro.
Potem boš pa samo v majčki.
Jaz bi šel zdaj nazaj k atiju.
Zdaj še ni treba. Vredu je. Pet do deset minut.
Ja. Saj se vama še ne mudi toliko, kajne?
Jaz bom morala še nekam it, ampak ... -Jaz bi šel zdaj nazaj k atiju.
Samo da se ti še srajca posuši.
Od kdaj ima pa direktor Krta toliko časa?
Odkar ni več direktor. -Prosim? Pa ne zaradi ...
Ja. Zorc, ja. Zaradi mene? Zaradi tiste dokumentacije?
Degradirala si me. -Ojoj, Sebastijan. Degradirala sva ga.
Jaz bi šel zdaj nazaj k atiju.
Si v redu, ne? Greš lahko sam gor?
Ja? Dober dan. Dober dan.
Tomaža Ogrina bi rada obiskala. Vam niso povedali pazniki spodaj,
da ima prepoved obiskov, sodna odredba.
Sploh pa, kdo pa ste vi?
Tomaž Ogrin je moj oče.
Aja? Ogrin nikoli ni omenil, da bi imel kakšno hčerko.
Sploh pa, tudi ko ne bo več sodne prepovedi,
bo treba prinesti kakšen dokaz.
A mu lahko vsaj predate sporočilo?
Prosim.
Evo, saj. Imam spakirano. -Daj no. Zmeraj preveč dramatiziraš.
Če včasih malo izgubim živce, to ne pomeni nujno,
da moraš v samico. No, kakor kdaj. Izvoli.
A je tebi kdaj žal, da nisi oče?
Kaj? Ne, saj ne bi imeli nič od mene.
Od kje ti pa zdaj to? A tebe kaj prijemlje?
Jaz ne bi bil dober oče. Ti bi pa bil, veš. Po moje.
A je prebral? -Je, ja.
In? Kaj pravi? -Ja, pravi, da nima nobenih otrok.
Tako, da si bo treba kakšno drugačno sorodstveno linijo izmislit.
Hvala.
Ubil me bo, ubil me bo.