Počakaj! Ej! -Kaj je?
Kakšna napaka je bila narejena 27 let nazaj? Nikamor ne grem.
Tukaj bom ostala in neusmiljeno vrtala vate, dokler ne poveš!
Kdo je Tomaž?
Ista si kot tvoj fotr! Oprosti, nisem mislila tebe.
Edo pač težko vzpostavi stik z otroki. -Jaz nisem otroci.
Jaz naj bi bila njegova edina hčerka.
In, oči ... Rada te imam.
Sploh se ne spomnim, da bi me kdaj v naročje vzel. -Kaj te pa zanima?
Če sta v sorodu. -Nista v sorodu.
Edo sploh ni moj oče. Kako daleč gre to, Majda?!
Službo iščem. Rada bi čim hitreje naredila
pravosodni izpit in potem pomagala pri primeru Zorc.
A bi ti sploh kdaj v življenju rada videla odvetniško licenco?
Dobro, potem se dajva pa tako pogovarjati. Zakaj se ti ta Novak
opravičuje? Česa ne zmore več?
Kaj mu je postalo pretežko? -Daj pismo nazaj!
Najbrž je to moj zadnji boj. Ampak tudi, če je zadnji,
se bom boril pokončno. Te prasce bomo zjebali.
Premagali jih bomo! -Kaj pa Nika?
Nika je pa od danes naprej član našega tima.
Hvala.
A daš ti na krožnik še kaj drugega, razen rib, odkar ni več babi?
Ja, ne govori mi o njeni hrani. še zdaj se mi sanja o njej.
Veš kaj, ne da se mi komplicirati. Glej, riba kar sama skoči na krožnik.
Deda? -Ja?
Kdo je moj oče? -Ne bi vedel, Nika, prisežem.
Se pravi, da veš, da ni Edo? -To so zame čisto nove informacije.
Lažeš. Vsi samo lažete.
Cel svet samo še laže in se spreneveda. -Ja, ti pa hočeš resnico.
Ti me pa gledaš, kot da sem nora. Ne biti naivna, Nika.
Kolesje sistema se vrti neodvisno od posameznika, nič ne boš spremenila.
Žal je res tako. -Ti že paše, da je tako, drugače bi že kaj naredil.
Ni čisto tako. -Seveda je.
Vsak samo za svojo rit skrbi.
Ja? -Dober dan! -Dober dan, gospod Zorc!
Vesel sem, da ste prišli. -Dajte že nehati s tem gospodom,
navaden kmet sem, in to brez zemlje. Tudi po vaši zaslugi.
Res se vam opravičujem, da me ni bilo na obravnavi. Redko se mi to zgodi,
ampak tokrat se mi pač je. -Ja, saj vem. Ampak te vaše smrklje,
veste, s temi časopisi, to ni za nikamor! -Ja, saj veste,
kako je s časopisi, no. -Ja, ja, mrhovinarji gredo najraje
na crkovino. -Ja, ampak tokrat so se zmotili.
Ni še konec. Vložili bomo pritožbo na to razsodbo. -Ja, kaj pa če
ne uspe? Jaz nimam ne denarja, ne časa, da bi se drajsal
po sodiščih. -Gospod Zorc. Glejte, ampak ... Morate se boriti!
Morate se boriti! Drugače boste ob hišo in ob vse.
Kaj pa sploh lahko še naredimo?
Glejte, do sedaj smo se osredotočali na nesorazmernost vašega dolga
napram njihovemu rubežu. Ampak, samomor inšpektorja Novaka
postavlja vse skupaj v povsem drugo luč. Precej čudno.
Saj jaz sem vam ves čas govoril, da je navadna baraba, pa me nihče
ni poslušal. -No ...
Povejte mi, kako je s tem Novakom, kako je to bilo? -Za znoreti.
Vsakih štirinajst dni je bil pri nas. Ta napaka, tisti prekršek,
tista kazen, ta kazen! Na koncu me je pa ustavil z odločbo
o začasni prepovedi. Potem so se začeli pa problemi z dolgovi.
Pa z banko. -Saj, saj. Res izgleda kot načrt.
Ja, saj to sem vam ves čas govoril. -Glejte, ampak samo vaš primer ...
Samo vaš primer tega ne more izničiti. Moralo bi biti več.
Moralo bi biti več podobnih primerov. -Ja ...
O, se vračamo? -Kaj ti misliš? -Upam.
Upam, da te je končno srečala pamet.
Dobro me poznaš, ni kaj. Potrdilo o opravljeni praksi rabim.
Za pravosodca? Bravo! Končno!
Ja ... Trije meseci ti manjkajo.
Kaj? To je nemogoče. Pri vas sem bila dve leti,
prakse rabim pa eno leto in pol. -Tako piše v sistemu, sama poglej.
Borut, resno?! -Glej, Nika ... Prideš nazaj za tri mesece
in oddelaš, kar imaš za oddelati, kajne?
Dve leti vam že kave kuham in klicarim v katere moderne hotele
boste vi na morje hodili, meni pa minimalca izplačuješ.
Toliko, kolikor vidva posnifata v enem vikendu! Zdaj me boste
pa zajebavali, ker imate napako v sistemu.
To ni napaka, Žal mi je. To je trenutno edini relevanten podatek.
Aja, oprosti, Borut. Sem mislila, da si ti tu šef.
Kaj je bilo? -Zalar mi ne da potrdila za prakso.
Vidiš, kakšen prasec. -Brez priznane prakse ne morem
na pravosodca, brez pravosodca pa itak ne morem nič.
Tudi Zorcu ne morem pomagati. Vse se sesuva, res. Dobro so me.
Kako vam pa kaže z Zorcem?
Prepričan je, da smo vsi proti njemu. Novih dokazov za pritožbo pa itak
nimamo. -Ej ...
Saj bo. Počasi. Boste že nekaj našli.
Ja. Zajc, Špela in Sebastijan proti Krtovcem. Pojedli jih bodo.
Ne vem. Zdaj imajo tebe. -A ti nisem ravnokar rekla,
da očitno ne bo nič z mojim pravosodnim? -Počasi.
Ja? Ja.
Oprosti, moram iti. -K temu idiotu, ki ti noče dati papirjev?
Kaj ne gre po telefonu? -Dobro.
Evo. Prakso imaš opravljeno.
Kje je trik? -Ni ga. -Daj no. Poznam te, odkar sem bila taka.
Nobenega trika ni. Pojdi že ta pravosodni naredit, no.
Jaz te podpiram. -Če misliš, da bom potem prišla nazaj v Krta, se motiš.
Konkurenčna klavzula gor ali dol. -Glej, boš naredila, kot boš hotela.
Ti pa toplo svetujem, da prideš k nam. Predobra si za razne pro bono
zadeve in drobiž. Kot je Zajc. Zato sem ti uredil to potrdilo.
Ker te cenim. -Pri tebi človek res nikoli ne ve, pri čem je. Vsaka čast!
Boš kaj pojedla? -Moram iti.
Samo še eno stvar. -Sem vedela, da ne bo zastonj.
Lahko mi vrneš uslugo, če hočeš. -Nočem.
A se lahko naučiš poslušat do konca? Prosim. Enkrat bi rad poskusil
plezat. -Ti? Plezat?
Ja. Kaj pa je tu smešnega? -Ne vem. Vse? Kravato boš moral dati dol.
Pod tušem jo dam včasih tudi dol.
Hvala lepa. Daj, usedi se, no. Pojej nekaj z mano.
Plezat, sva rekla. Dober tek. -Hvala?
Ravno sem vas hotel klicat. -Napreduješ? -Ja, plezat greva
z Niko. -No, začetek je. Kako se pa obnaša?
Trma mala. Pravosodni jo obseda. -Saj ravno zaradi tega te kličem.
S pravosodnim bo še malo počakala, drugače jo bo odneslo in se je
ne bo več dalo kontrolirat. Da ji slučajno ne bi dal potrdila o praksi.
Ja to bi bilo pa treba malo prej povedat. -Kaj? Dal si ji potrdilo?
Ja nič ni bilo rečeno, da ne. -V božjo mater, Zalar!
Ja, kaj pa naj? Potrdilo je najbolj logičen korak do njenega zaupanja
in tistega plezanja. Pri teh stvareh je treba biti zelo jasen.
Saj to je včasih čisto tebi podobno, veš ...
Dobro, študij jo bo potegnil stran od Zorca, kar je v vsakem primeru dobro.
Kajne? Dobro. Je, kar je. Bo pač padla.
Blagor tebi, ti imaš to že urejeno.
Blagor tebi. Ti si se na faksu vsaj naplezala in nažurala.
Jaz pa samo bukle. -No, saj sedaj pa plačujem to luftanje.
Jutro! Kako je z Zorcem?
Kako pa naj bi bilo? V tej situaciji. -A ste ga uspeli kaj pomirit?
Ja, kolikor se je dalo. -Pa se strinja, da gremo naprej s pritožbo?
Komaj sem ga prepričal. Zaradi te vajine štale zadnjič na sodišče.
Jaz sem samo delala svoje. -Ja ...
Jaz imam eno idejo glede pritožbe. -A nimaš ti za študirat?
Samo pomagala bi rada. Špela, kaj je? -To je moj primer.
Špela, zdaj bom jaz prevzel ta primer Zorc. Vidve lepo delajta vsaka svoje.
Kako pa nameravate peljati naprej?
Tukaj v knjigi je en podoben primer in ...
Ne vem še. Odločbe, ki jih je Novak spisal Zorcu ...
Niso dovolj. Tudi Novakov samomor še ni dokaz. Vsaj zaenkrat.
Ne, zaenkrat res ne, ampak upravičeno lahko sklepamo,
da Zorc ni edina Žrtev Novaka.
Novak se Že ne bi ubil samo zaradi Zorca in njegovih jagod.
To je čista špekulacija, Nika. -To je čisto logično sklepanje.
Gospod Zajc, vso Novakovo delo je treba pregledat. Vse njegove odločbe.
Lahko jih dobimo! Mogoča je vloga uradne zahteve
za posredovanje dokumentov po zakonu o dostopu do informacij
javnega značaja. -Tombola! -Tombola.
Izguba časa. -Ja, Nika. Najbrž imaš prav.
Vse kaže, da je Zorc samo en delček slike. Precej širše slike.
Alo, ekipa! Gremo delat! Sebastijan, koliko je številka
Ministrstva za zdravje? -Ministrstvo za zdravje.
Nula, ena, štiri, dva, nič, štiri, pet, tri, tri. Štiri, pet ...
Tri, tri. -Tri, tri. Bravo! -Bravo.
Ne moreva lastni hčeri preprečit, da bi končno naredila
pravosodni izpit! -Majda, lepo te prosim. Samo to nam še manjka,
da na svojem belem konju pravice prijaha v sodno dvorano.
Bom že poskrbela, da bo spet izgubila. Ampak ...
Ne moreva ji zaradi najinega primera uničiti kariere.
Ti se ne boš nič več ubadala s tem primerom. Ni potrebe, da te Nika
kakorkoli poveže z vsem skupaj. Čim dlje stran moraš od tega primera.
Ja ... V kaj sva se midva zapletla?
Nič takega, česar se ne bi dalo rešit. Morava pa biti res skrajno
previdna. Nika bo imela svojo kariero. Brez skrbi.
Upam. -Ti pa pri teh letih
težko, da boš dobila še drugo priložnost. Če pride karkoli na dan.
Ja ...
30 dni traja, da pride dokumentacija. Časa za pritožbo imamo
pa samo še 25 dni. -Ni nujno. -V tej državi ja!
Hvala, Sebastijan. -Hvala, Sebastijan.
Tukaj podpišite in gre vloga takoj naprej na inšpektorat.
Ne vem, Nika, najbrž ima Špela prav. Samo 25 dni imamo še.
Zmanjkalo nam bo časa. -No, potem je pa najboljše, da se vdamo, kajne?
Dobro, poglej. Tudi če dobimo dokumentacijo par dni prej,
niti približno ne bo časa, da vse to pregledamo. -Mogoče pa bo.
Tudi, če dobimo dokumentacijo pravočasno, in če jo uspemo
pregledat, ne vem, če bomo našli kaj uporabnega
kot dokaz. -Verjemite, da bomo.
A tebi res ni jasno, da je to totalna izguba časa vseh nas?!
Ali veš nekaj, česar mi ne vemo?
Nika ... Če je kaj, kar nam nisi povedala, je zdaj čas.
Sicer lahko primer Zorc kar zaključimo, veš.
Kaj? Poslovilno pismo inšpektorja Novaka.
Naslovljeno na Eda Glavana.
Datum se ujema z datumom samomora.
Nika, ali se ti zavedaš, da si ta trenutek svojega lastnega
očeta obsodila na 20 let zapora?
Jaz svojega očeta tako ne bi mogla. Priznam.
Kaj pa, če tvoj foter ne bi bil zares tvoj foter?
Kako ne zares tvoj foter?
Ti bom drugič razložila. -To pismo ...
Je v povezavi še s kakšnim drugim dokazom lahko glavni
obremenilni dokaz za ... -Za tvojega očeta, Nika.
Saj pravim. Edo ni moj foter.
Nika! Nika!
A znaš? A bo šlo jutri?
Mora iti.
Kdaj si se odločila, da boš delala isti poklic, kot mamica in oči?
Samo, ali ni noro ... Da sem šele zdaj,
po ne vem kolikih letih študija začutila, da ...
Da res hočem to delat? -Ja pa to je ogromno!
Ja. Dejansko lahko rešujem take, kot je Zorc.
Pa spravljaš na kolena velike zveri. Vesel sem, da si prišla do tega.
Če bi mene poslušala, bi to vedela že ... V prejšnjem tisočletju.
Dobiš medaljo. -Ampak ti ne bo lahko.
Jaz že cel teden praskam okrog Zorca in Novaka, ampak se ne premaknem.
Vse totalno smrdi, premaknem se pa nikamor. -Nič novega?
Nič. Na ministrstvu so vsi tiho kot riti
in čutim, da je vse pod eno tako ogromno, totalno umazano preprogo.
Čakaj ... A ti imaš veze na ministrstvu?
Ne bi rekel veze, to so bolj viri. Pač par ljudi poznam.
Poslušaj, uslugo rabim.
To je pa nekaj novega pri tebi. Mi smo oddali vlogo za pridobitev
Novakove dokumentacije iz inšpektorata. Ampak, če nam to
dostavijo v roku 30 dni, bo prepozno. Ti poskusi malo
na te svoje ljudi pritisniti. -Ne morem. -Daj, no.
Težko. -Pero! -Nimam takih vez.
Pero! -Ne morem. -Dobro veš, da se s tisto vašo press
kartico pride veliko dlje, kot z diplomatskimi tablicami.
Ne morem, Nika! -Pero ...
Glej, lahko poskusim ... -Hvala!
Ne se jezit, ampak jaz moram iti. -Kaj? A ti to meni zanalašč delaš?
Daj, no, Pero, saj veš, da nisem taka. -A vem, ali kaj?
Izgini, da te ne vidim! Tudi tebi se kdaj kam mudi.
Hej! Kaj je zdaj to, a ne greva v steno? -To je to.
A to je to ali kaj? A ti mene malo ...
Glej, najprej osnove ... Vzemi to kot ene vrste pripravništvo.
Oziroma nasvet izkušene kolegice. -A tako bo to?
Odloži vrvi in komplete, pa kar lepo free solo v steno.
A ne boš nič pokazala? -Tam si lahko pogledaš.
Daš petko ...
Nika ... Nika!
Ja? -Moram ti reči, da si tega najinega plezanja nisem ravno tako
predstavljal. -Ja? Kako pa?
Ja, ne ravno na težavnostni stopnji za otroke in tako, da si ti ves čas
odsotna. -Glej, jutri imam pravosodca in zdaj bi itak morala doma študirat,
ne pa tebi tu usluge vračat, tako da prosim ...
Zorc te skrbi, kajne? -Pravosodni me skrbi, sem ti povedala.
Nasvet izkušenega kolega. Teh papirjev ne boste
nikoli dobili pravočasno.
Od kje pa tebi spet vse te informacije?
Ne izgubljati časa z Zorčevimi jagodami. -A po ministrstvih imaš
tudi vohune? -Ne, ampak sem že nekaj časa v tem poslu in stvari pač
pridejo do mene. Sploh stvari, ki se me tičejo.
In ti boš poskrbel, da mi dokumentov ne bomo dobili pravočasno, ali kaj?
Jaz nimam za kaj poskrbet. Vi morate poskrbet, da jih boste dobili.
No, da slišim nasvet izkušenega kolega.
Saj poznaš poslovno kulturo pri nas, kajne? Kakšen stotak kje komu v kak
žep, pa tako ... -Se mi je zdelo, da bo nekaj takega, ja.
Glej, Nika, samo pomagati ti hočem. In tudi, če ti kaj za pravosodnega
ne bo jasno, samo vprašaj. Miže naredim z desetko.
Raje padem, kot da tebi celo življenje plačujem usluge.
Pa tudi papirje iz ministrstva bom dobila brez podkupovanja, hvala.
Greš stavit? Da vam brez podkupovanja ne bo uspelo? Za večerjo?
Glej, kakorkoli. In domov grem študirat, ker ta koncentracija
tukaj ni nič. -Halo! Pa saj sva šele prišla!
Nasvet izkušene kolegice ... Ne plezat v temi,
ker si boš kaj naredil.
Glejte, treba bo nadaljevati s terapijo.
Kemoterapije bodo intenzivnejše ...
A tako potem izgleda umiranje?
Ne, glejte gospod Zajc. Nismo še tako daleč.
Za pravosodni izpit? Ja, kar, kar ... -Oprostite, za pravosodni ...
Ja, ja ... Zadnjo sekundo. Ime? -Glavan ...
Nika Glavan. -A niste vi slučajno od Glavanove Majde? -Tudi ja.
Izrezana Majda! No, seveda, kakšnih 20, 30 let nazaj.
Kako pa je kaj mama? -Kar v redu.
Ne moram verjeti. Oči, lasje ... Še majčka! A je še njena?
Ne, mislim, da ne. -Ja, pa prav takšno je imela.
In tisti njen roker, saj sta kar naprej skupaj tičala.
Ne vem, sicer več v Rock kafiču, kot na faksu ...
Počakajte, kateri tisti njeni roker? -Ja, najbrž je bil takrat njen fant.
A je bil mogoče Tomaž? -Joj, tega pa res ne vem, no.
Kakšen pa je bil? Visok, nizek, temen, blond? -Veste, jaz imam bolj
spomin za punce. No, ampak, torej, kolegica, mogoče bi se raje lotili
izpita, kajne? Pa se bova privatne zadeve kdaj drugič pomenila.
Ob kakšni kavi? Kolegica, kar naprej! -Ja ...
Ati ...
Srečno, srečno ...
Ja, srečno!
A vas lahko nekaj vprašam? -Ja, seveda, kar izvolite.
A se res ne morate spomniti imena Majdinega rokerja?
Ja, pa saj sem vam povedal. -A je bil Tomaž?
Ste pa res ista Majda, trmasti do konca! -Tomaž je bil.
Adijo! Srečno.
Halo, ja? Nika Glavan? Ja, ravnokar.
Ja, prav, prav.
A to je ta? -Tole je pomembno.
Hvala. Hej!
No? Nika? Halo, Nika? -Nika!
Kako je šlo na izpitu? -Dobro, super v bistvu.
Lepo. -S komisantom sem se pogovarjala. O Majdi mi je razlagal.
Koga si pa imela? -Jančar. Lado Jančar, a je možno?
A ta babjek je še kar na fakulteti? A ga poznate? -Kaj ne ...
Legenda brucovanj. Menda, da je iz vsakega žura odpeljal
kakšno študentko domov. -Rekel je, da je takrat Majda
hodila z enim rokerjem. Da sta ves čas v nekem Rock kafiču visela.
A se mogoče kaj spomnite? -A potem je res, da ...
Da Edo ni tvoj foter? -DNK test tako pravi.
DNK test je zanesljiv samo v 98,77 procenta primerov.
A veš, da je res bil enkrat Rock cafe.
Ja, saj smo bili kar naprej tam. Ja, pa tvoja mama Majda je menda
hodila z lastnikom lokala. Ves čas je bila tam.
Podnevi in ponoči. Ne vem, kdaj je študirala. -Kje pa je ta Rock cafe?
Že zdavnaj ga ni več, to so zdaj prevzeli eni japiji s sodišča
in z borze. -Advokat cafe. -Advokat cafe, točno.
Aja? A lastnik je isti? -Kje pa. Kje pa! To je zdaj druga
vrsta ljudi v celoti.
A se mogoče spomnite, kdo je bil lastnik Rock cafeja? Kako mu je bilo
ime? A je možno, da je bil Tomaž? -Veš kaj, karkoli ti bom rekel,
se bom zlagal. -Nika, pardon, če motim tvoje privat stvari,
ampak ... A se ne bi mi raje Zorčevemu primeru posvečali?
Ja. Ja, se strinjam. Prva stvar jutri zjutraj, moram iti.
Adijo, Nika! -Super sodelavko smo dobili, ni kaj!
Ja, seveda, energijo ima ta pravo. -Energijo ima ta pravo.
Zdravo, Nika! In, kako je bilo na izpitu? -Dobro. -Bravo, pridna!
Sem pa še nekaj izvedela danes. -Tudi, če ne vem.
Majda je na faksu hodila z enim rokerjem. Z lastnikom Rock cafeja.
Kdo je bil to? -Pojma nimam o tem.
Daj, deda no, saj si njen foter.
Glej, Majda teh svojih fantov ni nikoli vozila domov.
Ne vem, mogoče je en ... Kaj, roker? Mogoče je eden od mnogih, ne vem.
Res? Tako je Majda to urejala, eden od mnogih. Kar en tam, ali kaj?
Glej, pa zakaj je to sploh važno? -Zato, ker je meni to važno.
Hočem vedeti, čigava sem. -Pa kaj ti bo to družinsko drevo?
Kot da je ta biologija tako zelo važna, saj si že 27 let svoj človek,
pusti druge no!
Ni šans! Tudi, če morem izvleči vse okostnjake te družine iz omare.
Pazi, da ne padeš. Daj ...
Kreten!
Dekleti! Dekleti, pridita malo pomagat!
Kaj pa je, a ste v redu? -Tole sva komaj spravila sem gor.
Pa veste, da ne bi smeli! Kaj pa sploh je to?
To, Špela, so pa naše odločbe. Magnum opus inšpektorja Novaka.
A sem vam rekla? -Prav si imela, ja.
Kako je to možno v tako kratkem času? -Sreča je na strani pogumnih, pa to.
No, saj je vseeno, samo, da imamo dokumente tukaj.
Zdaj bo treba pa prijet za delo in ... Jaz sem sicer rekel,
da bom sam vse, ampak ne bo šlo. Bomo že morali vsi skupaj.
Saj to je tako ali tako moj primer v osnovi.
Ja, samo je prevelik za enega. -Saj ... Dobro, dobro, dobro, no!
Jaz ... Jaz bom zdaj moral iti. Sebastijan?
Saj boš ti počakal s Špelo in Niko, kajne?
Sebastijan! -Nika! Špela!
Sestra? -Ja? -Pa ta kemoterapija res kaj pomaga?
Cel kup mojih prijateljev je reklo, da ni kaj prida. -Ogromno ljudi je
že pozdravila in jim podaljšala življenje. Vaši znanci imajo pač
svoje mnenje. Kar sprostite se.
Sestra, dajmo to po hitrem postopku, pa se bom potem sprostil.
Veste, tukaj pa ni hitrih postopkov. Najmanj štiri ure boste tukaj.
A imate kaj za brati s sabo?
Glej, kaj je vse tu notri. Pa tega imamo še dve toni v pisarni.
Ni šans, da ne najdemo česa za pritožbo.
Res hvala, Peter! -Za?
Ja, za te odločbe, bučman. Hvala, da si šel na ministrstvo
in pomahal s tisto svojo press značko.
Pa saj jaz sploh nisem nič naredil! -Kaj si zdaj skromen?
Hvala sem rekla.
Saj nisi ti kakšnih podkupnin pod mizo komu dajal,
da si dobil te papirje? -Pa kakšnih podkupnin, saj ti pravim,
da sploh nisem nič naredil!
Glavan! Poglej jo! Iz Moskve edini primerek direktno iz muzeja!
Brajanski devetnajsto deset. Najhitrejša v Ruskem imperiju!
Zdaj imam vse.
Ja, se spomnim, ko si v drugem ali tretjem razredu osnovne šole dobil
ta prvo. -Ne, ne, ne, v prvem! Od ta starega, ja. Takrat sem
prisegel, da bom enkrat imel vse. In zdaj jih imam, Glavan!
Zdaj jih imam! Daj, pridi zvečer do mene, prijatelj moj.
Danes bomo potegnili tire skozi vse štiri sobe.
In zraven bo padla steklenica Royal Salute za 150 tisoč evrov!
Točno za ta dan sem jo hranil!
Kot v dobrih starih časih bo. Samo še veliko boljše, Glavan!
Jaz bi moral delati, veš ...
Pa ne mi tega narediti! Moj življenjski projekt je končan!
Po 71 letih, ej! -Pridem.
Prijatelj moj! Royal Salute za 150 tisoč evrov!
A je kaj slišati o kakšni pritožbi? -Glede? -Glede Zorca.
A, to. Ne bo pritožbe. In tudi na to se pije.
Danes slavimo, prijatelj moj!
Kje je Zajc?! -Po opravkih. Kaj pa je? -Vse je bolj važno,
kot jaz! Cel dan ga že kličem, pa se mi ne javi!
Gospod Zorc, nič skrbeti, imamo dobre novice. Dobili smo odločbe vašega
inšpektorja in že pregledujemo. -Ne, ne, ne ... To pa ne, zaradi vaju
dveh smo pogoreli na sodišču. Pa še družino ste mi spravili
v časopis. -Za kar nam je zelo žal, ampak zdaj imamo potencialne nove
dokaze. -Me ne zanima! Je Zajc obljubil, da bo on to vodil,
pa je spet na vaju to preložil! Vam prav nič ne zaupam več.
Povejte Zajcu, da smo končali! -Kako končali?
Konec, a razumete? Grem drugam resne advokate iskat! Pa lep dan želim!
Kaj bomo pa zdaj? Sebastijan!
Povej mi kako daš tole sem ... Pokaži mi.
Zajc ni dosegljiv. -Kako pa tole obrneš tja?
Kaj?! A me ti zajebavaš?
Mater ti ...
Vidim, da se z Jančarjem res dobro razumeta.
Ja, oba delava na istem sodišču. A si ti normalna?! Lastno hči greš
rezat. Na pravosodnem! Tik pred koncem! -Kaj ti govoriš?
S kuverto! Nika! V tisti kuverti je bil uradni dopis.
Kdo si ti? Kdo si ti?! Koliko te je to stalo?
Sto? Petsto? Tisoč? -Tebe je res čisto odneslo!
A si mojega ta pravega fotra tudi prodala za drobiž, da si lahko šla
z Edom za milijone? -Utihni! Pojma nimaš, kaj govoriš!
Bolj kot te gledam, bolj sem prepričana, da je bil pošten človek.
Ali si ga prodala, ali te pa ni mogel več prenašati!
Tvoj foter, pošten človek? Tvoj foter je bil navaden morilec!
Človeka je spravil pod zemljo! Upam, da si zdaj srečna.